Москва, 1925 година. Професор Преображенски, светило в световната медицина, присажда на улично куче хипофизата и семенните жлези на пролетария Клим Чугункин, убит при пиянска свада. Операцията е успешна, но резултатите са плачевни. Полиграф Полиграфович - новосъздаденото същество с кучешко сърце и пролетарско съзнание - се оказва също тъй брутален, кух, безогледен и негоден, какъвто е и самият съветски строй. Романът Кучешко сърце е иззет още в ръкопис през 1926 година по нареждане на ОГПУ. Михаил Булгаков така и не доживява да го види отпечатан, подобно на шедьовъра си Майстора и Маргарита. ...![](/b-images/quad-transp.gif) |
|
"Не се доверявай на никого. Не споделяй с никого. Доносниците са навсякъде." Румъния, 1989 г. Седемнайсетгодишният Кристиан Флореску намира начини да избяга от ограниченията зад Желязната завеса - със своя дядо слушат тайно забранени радиостанции като "Свободна Европа" и "Гласът на Америка", разказват си опасни политически вицове, а самият той мечтае да стане писател и да учи философия в университета. Но момчето, като повечето румънци, не може свободно да следва мечтите си. Хванато е заедно с милиони свои сънародници в капана на бруталната диктатура на всемогъщия комунистически вожд Николае ...![](/b-images/quad-transp.gif) |
|
Пропитият с ирония роман "Сага / фуга на Х. Б." на бележития испански писател Гонсало Торенте Балестер (1910 - 1999) е най-яркият шедьовър на магическия реализъм в Испания. В тази история за легендарен град, тайни общества, заговори, предателства и мистерии личната поетика измества официално позволените знания, стратегии или съмнения. Към историческите събития се добавят дълго потискани страсти, а властта се оказва неспособна да произнесе своята присъда. Биват преосмислени не просто свещените идеали, а самата реалност, породила нуждата от тях. "Сага / фуга на Х. Б." е вик на носталгия по ...![](/b-images/quad-transp.gif) |
|
Мексиканската литература оформя своя съвременен облик преди по-малко от столетие, между 20 -те и 40 -те години на ХХ век. Нейната самостоятелна история обаче започва поне век по-рано - още преди обявяването на независимостта на страната през 1821 г. Настоящата антология е първият опит за последователно и пълноценно представяне на зараждането и развитието на мексиканската проза през този първи век от нейното възникване. В своите просвещенски дирения мексиканските творци ще поведат читателите през още неизследвани исторически лабиринти в нелекия път към осъзнаването на младата нация. Духът на позитивизма ще се изправи ...![](/b-images/quad-transp.gif) |
|
Марк Твен казва, че хуморът е най-голямата благословия на човечеството и неговото най-ефективно оръжие, защото срещу атаката на смеха нищо не може да устои. И несъмнено е прав - отдавна е доказано, че смехът е едно от най-добрите лекарства. Но да се пишат добри хумористични истории изобщо не е лесно. Джек Лондон смята, че това е най-трудният жанр. Удхаус, един от най-добрите хумористи, дори вярва, че е невъзможно да се напише забавна история, ако авторът няма подходяща нагласа към живота. Твен пък смята, че истинският хумор е пълен с мъдрост. Според него остроумието само по себе си няма голямо значение, ако не е ...![](/b-images/quad-transp.gif) |
|
Застинало време в една безкрайна равнина, потънала в зной, тишина и самота, държаща в плен скромни хора с библейски имена, затворени в себе си, в своите мисли, и свързани само с поглед с малкия си околен свят, където се срещат великани, столетни старци, сиамски близнаци, сакат дърводелец и слепи проститутки, дяволът венчава и опява жителите, всички осъдени без вина и без надежда за спасение да повтарят под едно пусто небе безрадостния си делник и да чакат неизбежния край, когато няма да остане ни един поглед. Един съвременен библейски разказ, в който Творението съществува, но Творецът отсъства."Едно от най- ...![](/b-images/quad-transp.gif) |
|
След случайна среща с мистериозна португалка учителят по древни езици Раймунд Грегориус внезапно изоставя подредения си живот, за да започне нов. Тръгвайки по следите на Амадеу де Прадо - (измислен) португалски лекар и есеист, чиито писания изследват идеите за самотата, смъртността, смъртта, приятелството, любовта и лоялността, - той хваща нощния влак за Лисабон. Грегориус е обсебен от книгата на Прадо и нетърпеливо се опитва да разбере живота на автора. Тези разследвания го превеждат през цял Лисабон и го срещат с хората, чийто живот е бил преплетен с този на Прадо. Постепенно се очертава образът на един необикновен ...![](/b-images/quad-transp.gif) |
|
Всеки от романите на Артуро Перес-Реверте е свързан с историята и с отминали действителни събития. В продължение на 21 години той работи като военен кореспондент и признава, че всичко за отношенията между хората е научил точно тогава. Именно опитът от онези години му помага в създаването на толкова много бестселъри, разнесли славата му по целия свят. А настоящият му роман, Италианецът, е една истинска история за любов и война, за вярност и доблест. Втората световна война е в разгара си. През 1943 година победите на Съюзниците са намалили сериозно шансовете за победа на страните от Оста. Въпреки обезкуражаващия ход на ...![](/b-images/quad-transp.gif) |
|
Човек, способен да съхрани в най-висша степен човешкото у себе си при съкрушителни житейски обстоятелства, да опише крайно тежкия си жизнен опит с изящен и чист език - такъв е образът на почти идентичния с автора герой-разказвач в произведенията на Газданов. В Завръщането на Буда той е студент-емигрант в Париж, който изживява невероятни, силно променени състояния на съзнанието и се среща с различни аспекти на своята индивидуалност. И докато преминава през множество екстремни ситуации в този процес на самопознание и самостоятелно търсене на смисъл, се осъществява неговото духовно прераждане. Романът е трудно определим в ...![](/b-images/quad-transp.gif) |
|
Двайсет и една годишният студент Алехандро Микис случайно открива заедно със свой приятел спящо на улицата момче. Това е Фелипе, който е напуснал дома си и е дошъл в големия град, за да търси работа. Двамата приятели се погрижват детето да бъде приютено и нахранено. По-късно съдбата отвежда Фелипе в дома на учителя дон Педро Поло, където става слуга и същевременно посещава училището, в което господарят му преподава. Подобно на другите ученици, момчето е подложено от дон Педро на физически и психически тормоз. Затова, когато получава крупна сума пари от своя сродница, Алехандро взима момчето при себе си. Но дали ...![](/b-images/quad-transp.gif) |
|
Александър Солженицин пише романа си "В първия кръг" без надежда той да бъде публикуван. През 1965 при обиск на КГБ ръкописът на романа, заедно с други негови творби, е конфискуван. През 1968 г. романът е публикуван на Запад. Две години по-късно - през 1970 г., Александър Солженицин е удостоен с Нобеловата награда за литература."Съдбата на съвременните руски книги: и да изплуват, изплуват проскубани. Така стана неотдавна с Булгаковия "Майстор"; перата доплаваха подир. Така и с този мой роман: за да му дам макар и слаб животец, да посмея да го показвам и да го занеса в редакция, аз сам го ...![](/b-images/quad-transp.gif) |
|
Ампаро и Рефухио, две осиротели момичета, са принудени да слугуват в дома на властната, невъздържана и зла Росалия Пипаон. Рефухио не издържа на униженията и си тръгва, но смирената Ампаро, наричана от господарката си Мъка, остава да търпи капризите и обидите ѝ. Уж замислена за доброто бъдеще на своята прислужница, Росалия решава, че е най-добре момичето да стане монахиня. Но идва спасение. Чест гост в дома на Росалия е Агустин Кабайеро, неин братовчед, мъж с добро сърце и с много пари, спечелени от дългогодишния му престой в Америка. Въпреки голямата разлика в годините между Агустин и красивата Ампаро двамата се ...![](/b-images/quad-transp.gif) |